Traducere de wiSeBoy, All rights reserved.
Satul
A avea și a ține.
Pentru că atunci când vor merge.
Ne vom
întreba la
momente ca acestea,
oare am luat decizia potrivită să ne stabilim aici?
Suntem recunoscători pentru timpul care ne-a fost dat.
Ce fel de spectacol ți-a atras atenția așa de splendid,
Încât a trebuit să o car în buzunar pentru a mă ajuta să predau?
Cine a dat peste asta?
Claude, știai de asta?
Nu domnule Walker!
Am inspectat-o cu atenție
Avea spatele frânt și multe răni arse.
Înțeleg...
A fost ucis!
Dar cine a fost criminalul?
Cine a comis acest act hidos?
Cei despre care nu putem spune că au omorât-o.
Iată...
De ce ți-ar trece asemenea idee,
prin minte?
Sunt carnivori.
Cu ghiare enorme
Copii, cei despre care nu vorbim,
nu au străpuns granitile noastre de foarte mulți ani.
Noi nu pășim în pădurea lor,
ei nu intră în satul nostru.
Este un armistițiu.
Noi nu-i amenințăm.
De ce ar face asta?
Ne-am gândit să nu
trecem cu vederea zborul păsărilor.
Nu s-a întâmplat anul trecut,
iar eu, una, i-am dus lipsa cu disperare.
Și știu că și soției tale,
i-a fost dor să îmbrace copilul în pene,
și tot așa.
Eu țin la asta.
Nu am ce să spun în legătură cu asta.
August Nicholson este conducătorul,
întâlnirii de astăzi.
Este un tânăr care a cerut să vorbească cu cei bătrâni.
Atunci, spune-i să înainteze.
Salut, Lucius.
Mama mea nu cunoaște motivul
vizitei mele, astăzi.
Nu mia dat consimțământul,
sau m-a consultat în vreun fel.
Moartea micuțului Daniel Nicholson,
de boală,
mi-a tulburat mințile.
Cer permisiunea,
să pășesc în pădurea interzisă,
Și să călătoresc spre cel mai apropriat oraș.
Voi lua noi medicamente,
și mă voi întoarce.
În legătură cu cei despre care nu vorbim.
Sunt convins că mă vor lăsa să trec.
Creaturile pot
simte mișcarea și frica.
Vor vedea că am intenții pure,
și că nu mi-e frică.
Sfârșit.
Ce se întâmplă în capul tău?
Spune ceva, Lucius!
Dacă ne înconjoară în turn,
atunci promit să rămân cu ei.
Te gândești la orașe ?
Orașe?
Pentru ce?
Un loc rău este un loc unde locuiesc oameni răi.
Asta e tot.
Mulțumesc Lucius.
Ești un prieten bun.
Sper că nu te-a văzut nimeni!
Ceea ce pare a se afla printre noi,
un fel de carnivor.
Probabil un coiot,
sau un lup.
Felul în care omoară, și smulsul blănii,
dar,
lăsând carnea sfasaiata,
ar putea fi un semn că acest animal
suferă de turbare.
Și, în următoarele nopți ar trebui să fim vigilenți
la aparițiile acestui coiot.
Să fiți cu grijă,
față de cei mici, când se joacă pe dealuri.
Cât despre cealaltă idee.
Nu credem că,
frontiera noastră a fost străpunsă.
Cei despre care nu vorbim,
sunt creaturi mult mai mari ca, coioții.
Am fi știut dacă ar fi fost aici.
Deși înfricoșător, este o veste bună că e vorba de un coiot, nu tată?
Nu-ți face griji, Kitty.
Nu ești tulburat?
Sunt sigur că totul se va termina curând.
Putem să ne gândim la altceva atunci?
Ar fi o ușurare.
Sunt îndrăgostită.
Aș vrea să-mi dai permisiunea să mă mărit, tată!
Este o modalitate mai potrivită
a felului în care ar trebui să se desfășoare lucrurile.
Aceea în care băiatul ar sta acum lângă tine,
Și dacă tot sunt aici, unde este băiatul în toate astea?
Nu am vorbit cu el încă.
Tânărul nu are la cunoștință ideile tale?
Are o modalitate tăcută.
Vroiam să vorbesc cu el tată,
dar nu fără acordul tău.
Nu voi vorbi cu el fără acordul tău!
E vorba de Lucius Hunt.
Lucius?
Îl crezi un om rău?
Nu.
Nu m-am gândit la el în felul ăsta.
Nu e ca ceilalți băieți, tată, el nu glumește, și nu se lăuda.
Cu siguranță că nu.
Deci am binecuvântarea ta atunci?
Fă-mi un favor,
nu spune nimănui despre izbucnirile tale,
până când vei vorbi cu băiatul!
Bună seara, Lucius.
Vroiam să-ți spun ceva.
Te iubesc, Lucius.
Te iubesc!
Cât de lungă e ziua!
Te iubesc mai mult decât pe soare și pe lună la un loc,
și simt că simți același lucru,
ar trebui să nu mai ascundem asta.
Este un dar, iubirea!
Ar trebui să fim recunoscători!
Ar trebui să cântăm de bucurie
cu toată puterea plămânilor.
Mulțumesc.
Dormi bebelușule!
Dormi cu grijă!
Viața e lungă și iubirea profundă.
Vremea va fi.
Dulce pentru tine.
Toată lumea va vedea.
E timpul să privești în jur și să afli,
deși umbrele vin și plâng,
cum briza agită copacii.
Cum florile fâlfâie.
M-am întrebat des dacă tu
și fiul meu v-ați împrietenit,
întrucât niciunuia
nu-i prea place să vorbească.
Ești foarte amabil.
Scuză-mi manierele, dar nu am mai dormit de multe nopți.
Te descurci grozav, Jameson.
Încă un pic! Fă-ți curaj!
Nu te mai împinge așa,
îmi ruinezi cămașa!
A făcut un zgomot! Aud un zgomot!
Poate am timp să plec până atacă.
Fii curajos omule!
Este o poveste nesăbuită, nu este adevărat!
Nu te clătina, stai nemișcat!
Până și un câine te poate mirosi.
Poftim, domnule Nelson?
Poți fugi de amărăciune cum am făcut-o și noi,
dar ea te va găsi!
Te poate mirosi!
Nu credeam că poți alergă până aici așa repede!
Încă mai fugim de chestia aia, nu-i așa?
Noah trebuie să fie pedepsit.
L-a biciuit din nou pe micul Justin cu o nuia.
Noah Percy!
Inceteaza zarva asta, acum!
Ești în belea, ca de obicei!
N-am lovit pe nimeni!
Te vor plasa în camera lnistita.
Voi plânge incontinu.
De ce nu cădem la învoială?
Da, ai vreuna?
Ar fi bine ca învoiala noastră să fie un secret.
Poți ține un secret?
Aș putea să-mi țin gura închisă.
Nu vei fi nevoit să te duci în cameră liniștită,
dacă faci un legământ,
să nu mai lovești o altă persoană di nou!
Nu mai lovesc!
Batem palma!
Nu e nevoie să ne întoarcem chiar acum.
Ce am putea face cu timpul ăsta furat?
Vrei să ne întrecem un pic?
Da! Sus pe deal spre Piatra Odihnită!
Fără să trișezi!
Ce lucru scandalos și profund îți iese din gură!
Insist să-ți retragi cuvintele!
Ăla nu e clopotul școlii?
Trișezi!
Știu, îmi pare rău!
Sora mea plângea mult.
Te întrebi cum te-am recunoscut?
Unii oameni,
este o mână de intelect, să ști cea mai mică culoare.
Neclaritatea sa,
ca o ceață fină,
este singurul lucru pe care-l observ în întuneric.
Și tata are darul ăsta.
Vrei să ști ce culoare ai?
Ei bine nu o să-ți spun,
nu e ca și cum ar trebui să vorbești despre asta, nu că ai fi întrebat.
Alergi ca un băiat.
Mulțumesc.
Știu de ce mi-ai refuzat sora.
Când eram mai mică,
obișnuiai să mă ți de mână când mergeam.
Și deodată te-ai oprit.
Într-o zi chiar m-am împiedicat cu tine de față,
și aproape am căzut.
Mă prefăceam, binenteles,
dar totuși, tu tot nu mă țineai.
Câteodată nu facem lucrurile pe care vrem să le facem,
pentru ca ceilalți să nu știe că vrem să facem asta.
Ce e asta?
Mure, ce cadou minunat!
Fii atentă,
ți în mână culoarea rea!
Această culoare atrage pe cei despre care nu vorbim.
Trebuie îngropată.
Nu mai ai voie să culegi mure de această culoare!
Le-a scos din buzunar.
Ce se întâmplă?
S-a schimbat ceva!
Nu am mai văzut astea până acum.
Nu le-ai cules acum!
Unde le-ai găsit?
Astăzi la Piatra Odihnită,
Noah Percy i-a dat lui Ivy Walker,
mure din culoarea rea.
L-am întrebat unde le-a găsit,
întrucât nu erau ca cele obișnuite.
A arătat cu degetul spre desenul de pe Piatra Odihnită.
Părerea mea este că Noah Percy a intrat în păduri,
și a făcut asta de nenumărate ori.
Deasemenea eu cred,
că datorită inocenței sale,
acele creaturie care sălășluiesc în păduri,
nu l-au vătămat.
Aceasta îmi întărește judecata,
că mă vor lăsa să trec,
dacă simt că nu sunt un pericol.
Vom vorbi despre oraș,
doar de data asta,
și nu vom mai vorbi despre el niciodată.
Tatăl tău a plecat la piață într-o marți,
la nouă și un sfert dimineața.
A fost găsit jefuit,
și dezbrăcat,
într-un râu murdar,
două zile mai târziu.
De ce îmi spui această poveste?
Ca să cunoști natura a ceea ce îți dorești.
Nu-mi doresc asta!
Intențiile mele sunt adevărate, la fel ca și cuvântul meu.
Nu mă gândesc la alteceva, decât la locuitorii satului.
Iartă-mă,
dar sunt îngrijorată pentru viața singurului meu fiu.
Nu eu sunt acela care are secrete.
Ce vrei să spui?
Sunt taine în fiecare colț al acestui sat.
Nu simți asta?
Nu vezi asta?
Este pentru bunăstarea mea.
Pentru ca lucrurile rele din trecutul meu
să fie cât de cât uitate.
Uitarea lor ar însemna că ele să renască
în altă formă.
Atunci să o deschidem.
Nu!
Poate că ar trebui să vorbim cu Edward Walker împreună, ar putea fi...
Și el a făcut la fel.
Își ascunde sentimentele față de tine.
Câteodată nu facem unele lucruri,
deși ceilalți știu că vrem să le facem, așa că,
nu le facem.
Ce prostii tot spui?
Nu-ți face griji,
nu mi se va întâmpla nimic.
Îmi aduci aminte de un cult, câteodată.
Ce te face să crezi că simte ceva pentru mine?
Nu te atinge niciodată.
Nu există scăpare.
Bună.
Eu doar mă jucam cu Noah.
Ticălosul iar a ajuns să se ascundă în casa mea.
Casele sunt împotriva regulilor.
Știe asta!
Ești în regulă?
Îi însoțim pe copii la noapte.
Eu și cu Kitty.
Ar trebui să fiu cu ea.
Rămâi cu bine!
Mi-am auzit părinții vorbind de tine.
Cunosc cererea ta față de oraș.
Cred că este nobilă, dar nu cred că este drept.
Nu ești supărată că nu ai vedere?
Văd lumea printr-o lumină transparentă,
dar nu așa cum o vezi tu.
Și Noah?
Dacă ar exista medicamente pentru el,
care l-ar ajuta să fie liniștit și tolerant.
Nu mai vorbi despre asta, îmi creează noduri în stomac.
Kitty se va căsători.
A descoperit dragostea.
Din nou.
Cu Christoph Crane.
Ști că nu se va așeza din nou pe scaunul său,
de frică să nu i se încrețească cămașa,
dar, are ceva de gentleman în el.
Și totuși ține la sora mea.
Îți vine să crezi?
Cred că, Kitty este binecuvântată,
la fel ca și mine de altfel.
Sora mea cea mare este promisă acum,
iar eu sunt liberă să capăt atenție din partea oricui.
Tu nu ai interes?
L-ai văzut pe Noah?
Lucius?
Lucius.
Repede la biserică.
Închide ușa!
Noah, vino înăuntru!
Toată lumea înăuntru!
Închide ușa!
Lucius este afară!
Vin!
Este undeva înăuntru ferit.
Te rog închide ușa!
Se va întoarce să fie sigur că suntem în regulă.
Ivy, Ivy, te rog?
Nu!
Nu-i lăsa să intre!
Datorită semnelor găsite în această dimineață
pe casele noastre,
am senzația că ne avertizau,
purtându-se, parcă, amenințate.
Creaturile nu ne-au atacat niciodată fără motiv.
Știe cineva de aici
vreun motiv?
De ce au avut loc aceste evenimente?
Cine a scris biletul acesta?
Te rog citește, ca toți să audă:
Am adus această povară asupra noastră,
alaltăieri, când am
depășit limita interzisă spre pădurea Covington.
Și am fost observat
de cei despre care nu vorbim.
Îmi pare cu adevărat rău,
M-am dizgratiat pe mine și familia mea,
și mă rog că acțiunile mele
să nu mai cauzeze dureri în continuare.
Cu adâncă tristețe, Lucius Hunt.
Nu te speria.
Ești o frică pentru noi,
într-un fel pe care nu-l voi ști niciodată.
Suntem recunoscători,
pentru timpul pe care l-am îndurat.
Am avut o soră mai mare!
Doamnă Clark, ați ținut secrete!
Kitty îmi aduce aminte de ea.
Ce fel de persoană era?
Înțeleg.
Ne luptam la nesfârșit.
Pot să întreb cum o cheamă?
De ce nu a venit în Pădurile Covington?
Sora mea nu a trecut de 23 de ani.
Un grup de bărbați i-au luat viața,
pe drumul de lângă casa noastră.
Vă rog, ridicați-vă.
Doar n-o să mă strângă
de cămașă așa, nu?
Multe binefaceri în această zi mai mult decât veselă.
A fost o ceremonie frumoasă, nu-i așa?
Minunată.
Am văzut cum îți duceai mâna la ochi de mai multe ori.
Probabil că era praf, sau ceva de genu ăsta.
Părinte!
Domnule Walker, domnule Walker!
Sunt în sat.
Au lăsat mai multe avertismente.
Vor să plecăm.
Nu se poate.
Ne-a văzut unul,
și a fugit în întuneric.
Ești sigur?
Să stați aproape de Ivy, băieți,
vă va spune niște povești haioase și veți mai râde un pic.
Vom merge împreună.
Animalele au fost luate
și jupuite.
Blana și penele lipsesc.
Sunt semne pe ușă,
unde a fost deschisă.
Semnele sunt minciuni,
coioții nu pot ajunge la înălțimea aia.
Cei bătrâni vor face o anchetă mâine.
Fiecare membru al satului va fi interogat.
Pentru a vedea cum a fost străpunsă granița.
Da.
E frig afară.
Ar trebui să intri.
De ce stai pe veranda asta?
Nu e în siguranță?
Nu mai sunt alte verande.
Mă găsești prea băiețoasă?
Aș vrea să fac ce fac băieții.
Ca acel joc al băieților, când bat din picioare.
Stau cu spatele la pădure,
și văd cât pot să aștepte,
până li se face frică.
Atât de emoționant.
Am înțeles că deții recordul.
Ei mai spun că nu va fi înfrânt.
Sunt doar jocuri de copii.
Cum se face că tu ești curajos,
iar noi restul tremurăm în bocanci?
Nu-mi fac griji pentru ce se poate întâmpla,
ci doar la ce trebuie făcut.
De unde știai că sunt aici?
Te-am văzut la fereastră,
nu, nu-ți voi spune culoarea ta.
Nu mă mai întreba.
Când te vei căsători,
vei dansa cu mine?
Găsesc dansul foarte agreabil.
De ce nu poți spune ce este în capul tău?
De ce nu te poți opri să spui ce este în al tău?
De ce trebuie să conduci tu,
când vreau eu să conduc?
Dacă vreau să dansez,
te voi invita la dans.
Dacă vreau să vorbesc,
îmi voi deschide gura ca să vorbesc.
Nu cred că mă vor judeca vreodată,
că vorbesc sincer.
De ce? Ce...
bine îmi face să-ți spun,
la ce m-am gândit o săptămână?
Ce bine ți-ar face,
să ști asta că
nu gândesc clar
sau că nu-mi fac munca cum trebuie?
Ce scop se poate ridica dacă îți voi spune
că singura dată când mă gândesc puternic la noi doi,
este atunci când mă gândesc la tine cu obrăznicie.
De aceea sunt pe veranda asta,
Ivy Walker.
Îmi fac griji pentru siguranța ta, înaintea tuturor.
Și da,
voi dansa cu tine în noaptea nunții noastre.
Am fost la cabana cu provizii de două ori,
să iau mâncare potrivită pentru nuntă.
Și animalele erau neatinse la acel moment?
Da, doamnă Hunt, toate la locul lor.
Mulțumesc, Beatrice.
Mă scuzați,
este adevărat
în legătură cu Lucius și Ivy?
Se aud șoapte în tot satul.
Am fost informați devreme de dimineață despre intentile lor.
Este uimitor să asiști
ce fel de oameni
alege Dumnezeu să unească.
Nu urmează nici o regulă.
Kitty,
vroiam să vorbesc întâi cu tine.
Nu vreau să suferi,
în nici un fel.
Țin mult la tine.
Dacă te simți prost pentru Lucius,
nu sunt de acord.
O dragoste pentru a sacrifica o alta nu este corect.
Nu poți face nimic care să sacrifice dragostea mea pentru tine.
Și eu țin mult la tine.
Dumnezeu să vă binecuvânteze viața împreună.